Знаете ли каква е разликата между това да си свободен
и да си надрусан?
Аз също не я знам.
Докато бях в Тексас, знаех всичко. Защото съм от Тексас.
Но това беше преди да се случи всичко това.
Беше в часа по творческо писане в гимназията.
Изучавахме елементите на разказа.
Завръзка / Конфликт / Кулминация / Развръзка
С две думи - тъпа работа... ...така да се каже.
Ако сте израснали в Хюстън,
вярвайки, че Астродомът се вижда от космоса,
значи и вие, като мен, сте тъпаци.
Ако родителите ви се скарат и напушеният ви баща каже:
"Никога няма да те изоставя, малкия",
значи и вие, като мен, сте тъпаци.
А, ако ви отнеме 19 години ходене по неделни служби да го осъзнаете,
значи и вие, като мен, сте баптист от юга.
ТЪЖНО КАТО ДЖАЗ
Майка ти ме покани на църква в неделя.
Някаква церемония по изпращане. - Искаш ли да дойдеш?
Искам, ако ще седя до майка ти. - Пак почваш.
Тя не ми изневерява, нали?
Шегите те са изтъркани, Джордан.
Обзалагам се, че го прави с градинаря от Мексико.
Виждал съм го как плеви пред вас.
Сваля ли фланелката бавно като по филмите.
Само дето не се облива с пръскачката. - Ясно, схванах.
Е, той си е хубавец.
Ако бях на мястото на майка ти - толкова секси и загоряла,
щях да му дам да ме "опраши".
Довечера ще има купон у нас.
Вино, сирене, готини мацки, макар че теб едва ли те интересува.
Ще ходя на църква. - Хубаво. Но само защото живееш там,
не значи, че не бива да се измъкваш от време на време.
Младежката църковна сбирка е. Продължава цяла нощ.
Стига, братле. Как иначе ще отбележим последния ти работен ден?
Ела с мен. Хайде! - Джордан!
Джордан, стига, бе човек! Не сме с униформи. Ще ни откъснат главите.
За най-добрия ми приятел Дон - момчето от края на поточната линия.
Наздраве!
Тексаски чай, братле. - Пич, това не е яко.
Искаш ли да танцуваме? - Сериозно. Не се занасяй!
Виж се само - кой казва, че баптистите не танцуват?
Джордан, ще те накарам да го изпиеш. - Аз постоянно го пия, братле.
Признайте си греховете един пред друг и се молете за ближния си,
за да бъдете опростени.
Някой търси ли опрощение?
Добре, сега нека се съсредоточим върху: "Признайте греховете си."
Иска ли някой от вас да признае нещо?
Нашите ме заведоха на плажа. С тате влязохме в морето.
Една огромна вълна ме изтръгна от ръцете му и той не виждал къде съм.
Каза, че видял как нещо ме вади от водата и ме връща при него.
Да, бе!
Имал съм срещи с ангели. Много е яко!
Кой иска още захар?
Добре. Продължавайте!
Купонът още ли се вихри? Явно е много яко. Кой е там?
Всички. Цял куп момичета.
Извинявай, Джордо. Бих дошъл да те ободря,
но като приключа тук, ще закусвам с "отрепката".
Ще ти звънна по-късно.
Ще си тръгна в 6. - Носиш ли чашките за службата?
Направо от фабриката. За тази вечер ли са?
Като разбереш, направо ще се изумиш.
Е, приготви ли се за пътуването към големия, лош университет?
Да.
Не им давай да ти промият мозъка, Дони. - Е, все пак колежът е баптистки.
Да, ама сега нещата са доста по-разкрепостени.
Когато аз учех там, момичетата още носеха токчета,
та да не им се влачат джоланите по земята.
Не казвай на жена ми, че съм го казал.
Добре, кой иска сок?
Това "бибоп" ли е? - Явно си го слушал.
Да, когато не ми се слуша музика, си пускам джаз.
Животът е като джаза, синко. Никога не се разплита.
Получи ли подаръка ми за изпращането? - Даже прочетох няколко глави.
Вие още ли сте приятели? - Да.
Той тъкмо си купи 30 акра в Орегон.
Като за такъв скапаняк е бая добър писател.
Завършил е хубаво училище. Чувал ли си за колежа "Рийд"?
Знаеш ли какъв е средният коефициент на интелигентност в "Рийд"?
138 - с 2 точки повече от гениите.
Искаш ли бира? Няма да кажа на Исус. - Не, благодаря.
Той още има връзки с колежа, та като ми каза,
че може да се обади тук-там, аз...
Какво ти?
Уредих те, Дони - в "Рийд".
Записал си ме? За този семестър? Няма да стане.
Е, пошмекерувах малко. Даже им пратих депозит.
Вече имам стипендия от "Тринити Баптист".
Значи ще учиш за свещеник, за да зарадваш майка си?
С ум като твоя да работиш в църква?
Вярваш в тия работи, само защото не ти стиска да си сред инакомислещи хора.
Ще съм в курса по творческо писане. - В такъв случай поне иди някъде,
където няма да ти връчат сценария и да те накарат да го препишеш.
Чуваш ли това? Това е свободна форма.
Импровизирай. Напиши собствена история, иначе откачената ти майка ще я съчини.
Не я наричай така.
Защо? Ще се "отречеш" от мен ли?
Стига. Нека направя това за теб, Дони. - Защо сега?
По-евтино излиза, отколкото да те отвлекат и да ти промият акъла.
През всичките години, в които не ми плащаше издръжка,
църквата ни купуваше храната.
Тая пък коя е? - Стажантка.
Мислех, че си в творчески отпуск. - Затова е само една.
Да те запозная ли? Имаш ли си приятелка?
Хей, Линдзи, синът ми, баптистът, има нужда от консултация.
Тате!
Неделя сутрин е.
Знаеш ли кое подхожда най-много на изгрева?
"Любовта е над всичко" на Джон Колтрейн.
Направо издига слънцето над земята, а?
Тия хора изобщо не зачитат Исус. - Изобщо не признават здравия разум.
Мразят християнството. Част от нещата попиват у дома...
Добро утро, мамо. Ставай вече.
Колко е часът? - Почти 8 е.
Първо аз ще взема душ. Поспи още малко, ако искаш.
Закуска!
Идвам! И не слагай много банани.
Имате едно ново съобщение.
Добър вечер, госпожо. Вкъщи ли си?
Хубавице, будна ли си, любов моя?
Спинкай като ангелче. До утре.
Обичам те безкрайно.
Обичам те, обичам те безкрайно.
Съобщението е изтрито.
Харесва ли ти? - Ново ли е?
Днес е големият ти ден. Някой да е звънял?
Някакъв мексиканец беше сбъркал номера.
Е, как е баща ти? - Сериозно ли ме питаш?
Никак даже.
Трета поредна нощ телевизорът е включен.
Май ще поставиш рекорд. - Прави ми компания, когато те няма.
Всички ме питат какво ще правя, когато заминеш.
Мамо, няма да стане така. Знаеш, че ще съм в района.
Извинявай, Дони, от хормоните е.
Разтече ли ми се спиралата? - Красива си, мамо.
Нищо няма да се промени.
Винаги ще съм само на един "телефон" разстояние.
Послание към Ефесяните 6:11 ни призовава да наденем Господната броня,
но тя невинаги е лека, нали, Дон?
Не, сър.
Приятелите ти може и да не ти харесват много.
Така че, когато ти наденем бронята Господна,
това не е просто небрежен подарък за изпращане.
Какво казва това на света, Дон?
Послание към римляните 1:16, сър: "Не се срамя от евангелието Христово."
Амин. Да го подкрепим, миряни.
Да го аплодираме. - Слава на Бога. Благодаря.
Добре. Момент, моля.
Един момент. Дони, не бързай толкова, братле.
Ще ми трябва партньор за историите, деца.
Да се съберем тук докато прекрасната ми съпруга свири на органа.
Елате около нас. Точно така. Добре.
Днес при нас е един много специален приятел,
който е дошъл да чуе историята ни, но малко го е срам.
Да видим дали ще мога...
Хей, Тито! Искаш ли да се запознаеш с едни американчета?
Ето го и него!
Да, днес е рожденията ден на Тито, но той е толкова тъжен.
Защо ли?
Защото днес е узнал какво се е случило на кръста.
Така че за рождения му ден ще покажем на Тито
как кръстът може и да го зарадва, нали? - Да! Да!
Добре, нека свалим кръста. 2,3 - давай!
Точно така. Добре, да започваме.
Вижте това. Сега ни трябва някое много силно дете, за да го разчупим.
Кой иска да го направи? Кой е много силен?
Не знам. Мисля, че...
Воинът Умник е подходящ.
Той ще използва своя духовен меч
и ще удари добре.
Добре, приятел. Давай! Точно така. Силен замах и...
О, да!
Браво, Умник!
Добре, момчета и момичета... Друго ли очаквахте?
Видяхте ли? Така, както трябваше да счупим кръста, за да извадим бонбоните,
Исус е трябвало да погине на кръста за опрощение на греховете ни.
Е, Тито, искаш ли да бъдеш опростен?
Да, да, господин Кени, искам Исус да ми бъде приятел за рождения ден.
"Обичам те безкрайно."
"Обичам те безкрайно. Обичам те."
"Обичам те безкрайно."
Нали така?
Хайде, момчета и момичета. Това е по-хубаво от сладките.
Вземете Христовата плът и кръв и я раздайте на приятелите на Тито.
Много благодаря. Хайде, давайте.
Като всеки добър баптист от юга, мен също са ме учили
в сконфузни ситуации да си задавам въпроса:
"Какво би сторил Исус?"
Но какво ли би сторил Исус, ако майка му спеше с пастора на децата?
Може би щеше да се почувства тъпо или да се вбеси.
Какво, по дяволите...
Дон, спри! - Кучи син!
Не знам какво си представяш, но не това, което си мислиш.
Нищо не си мисля. Затова си тръгвам.
"С ум като твоя да работиш в църква?"
"Вярваш в тия работи, само защото не ти стиска да си сред инакомислещи хора."
Може би, като никога досега, старецът е прав.
Има само един начин да разбера дали е така.
Имате ново съобщение: Дони, обадих се на баща ти
и той ми каза за тоя колеж "Рийд".
Искам да го обсъдим преди да вземем решение.
Моля те, обади ми се този път.
Съобщението беше изтрито.
Въздържанието развъжда сексманиаци в църквата.
Открих Исус - лежи мъртвопиян на задната ми седалка
Да, видях го, но не й се показа зърното или нещо такова.
В смисъл, че лично аз си казах: "Голям праз!"
Това беше през '90-те. Тогава беше по-напрегнато.
Стига, де. Помисли за историческия контекст на времето.
И какво? Тя кърми прасе? Голяма работа.
Сигурно тия неща ги е имало много повече през '30-те.
Това е критика за шовинизма на човешкия род.
Докога ще висиш там? Да не сереш? - Ще седя докато свърша.
Защо не си упражняваш оня парти номер?
Ако теорията на обратните ни учи на нещо,
то е, че сексуалната идентичност е социално понятие.
Искам да кажа, че няма значение дали тя кърми прасето или не.
Поведението й като цяло и конкретно тази й проява прекрачват границата.
Дори не се отклонява, направо излиза от нормата
и затова общността ни я обожава. - Тя ще прави фен-група.
Държиш се като Тори Еймъс - все едно си някакъв лесбийски месия.
Стига, Лорин. Само си говорим. Дори след толкова години е секси.
Какъв размер носи - В чашка?
Любовта е преходна! Херпесът - завинаги!
Наденете "качулка" на своята шушулка! Хайде!
Трябва да пазите пишока. Размерът не е универсален!
Любовта е преходна! Херпесът - завинаги! Хайде, вземете си!
Поздравления, девственико. Колко искаш?
"Гъделичкащата дъга" е офертата на деня. Вземи. Безплатни са.
Опа-лопа, пазете си топа!
Насам! Надявайте гумите!
Напълни ли си ръцете? Ще ти го пъхна в джоба.
Насам. Напълно безплатно е.
По първия или по втория начин!
Тапа за топа, дами. Вземете.
Искаш ли да ги пробваш? - Не съм 100% сигурен какво са ми дали.
Имах предвид да пробваш водата. - Да, разбира се. Какво да направя?
Пийни. Пожабури се малко. Добре, сега пробвай тази.
Ами тази? - Глътни.
Е? - Не усещам разлика.
Тази е от общинския водопровод в Портланд.
Тази е бутилирана вода "Аквалайк".
Водата в Портланд е местна и е включена в семестриалната ти такса.
Водата "Аквалайк" струва 1.50 долара за бутилка от 350 мл.
Твърдят, че е от Хималаите, но всъщност е от Кашмир
който е един от най-бедните райони в Индия, така че това би се отразило
добре на икономиката, нали? - Грешка.
Корпорацията "Аквалайк" всъщност изчерпва водните ресурси,
така че за местните фермери не остава достатъчно да си поливат посевите.
Значи да не я пия? - Не.
Ето ти беля.
О, да!
Да!
Постоянно ли го правят?
Добре.
Почакай.
Свободно ли е мястото?
Здравей. Аз съм Дон.
Засякохме се в мъжката тоал... В тоалетната.
Откъде си? - Знаеш ли как се познават лесбийките?
Ами, падат си по други жени. - Така ли е в Мейбъри?
Рязани дънки на два часа.
Миналата година дойде като кралицата на бала от Небраска -
имаше две мижави бисквитки под полата си на мажоретка.
Според теб какво казва задникът й сега?
Казва: "Не ми пука какво мислиш."
Именно затова е красив.
Аз съм Кент Бауърс и оглавявам студентския "Личен състав".
Затворете лаптопите си. Приберете си телефоните и слушайте внимателно.
По думите и разсъжденията на Нийл Постман:
"Не можем да избягаме от себе си.
Човешката дилема не се е променила
и не разрешаваме проблема като се киприм с технологичната слава."
В колежа "Рийд" няма награди за това, че се втренчвате в екрана,
нито трупате точки за това, че се правите на заети.
Забравете всичко, което си мислите, че знаете,
защото нищо не знаете.
Няма къде да избягате. Няма къде да се скриете.
Няма как да избягаме от себе си.
Човешката дилема трябва да се преживее.
Лекцията беше впечатляваща.
И кое точно й беше впечатляващото?
Идеята за това как животът трябва да се преживее.
За това как технологията влияе на мисленето ни и всъщност
живеем в опростачена култура. Небето е синьо - о, колко гениално!
Звучи като курсова работа на гимназист.
Ти какво обичаш? Има голям избор. ("Тършувай")
Май геврек. - Този ли?
Това наистина ли са остатъци от храна?
Пич, я виж Киун. Дупето й расте.
Обзалагам се, че искаш да я оправиш.
Можеш ли да ме откриеш?
Ти ли си това? - Изглеждаш много...
Беше преди да открия свободата.
Яж, момиче, яж.
Сега ще ми кажеш ли откъде си? Избягах от Канзас.
Баща ми продава дограма. Мама е сладкарка.
Дебелана е и той се заглежда по други жени.
Ти откъде си? - От Тексас.
Може ли да те питам нещо, че много ме гложди?
Питай. - Да не си тайното копеле
на някой проповедник по телевизията? - Не съм.
О, Боже! Точно такъв си! - Какво?
Всички момчета от хора ти ли си носят косата така?
Какво й е на косата ми? - Ами не е съвсем свободна.
Лесбийка ли ще ме правиш?
Представям си как гориш знамена на погребение на войник гей.
Не всички християни са такива.
Усмихни се.
Имаш спанак между зъбите. Ужасно е.
Виж, откачените ти религиозни вярвания не ме вълнуват.
Ако искаш обаче да се задържиш тук
достатъчно дълго, за да си разопаковаш тайното бельо или нещо такова,
най-добре си трай за тия неща.
Шегуваш се, нали?
В първи курс имах съквартирантка мормон.
Задържа се само два дни. Искам да кажа, че не сме
имали християнски клуб от ерата на Никсън.
Пич, това колежът Рийд. Осъзнай се.
Разгледах една студентска брошура. Имате много религиозни групи.
"Садо-мазо вещери. Евреи за Джихад."
Какво лошо има в това да си християнин?
Имаш ли представа какво цели твоето злобно, насилствено племе?
Защото тук ти представляваш една нова категория подлеци.
Така че, ако си мислиш да се сприятеляваш, да пушиш трева с другите
или да видиш истинска вагина безплатно,
най-добре влез в килера, баптистче, и си стой там.
Завръзка / Конфликт / Кулминация / Развръзка
Ако завръзката в тая тъпотия се промени,
изчезва ли конфликтът?
Защото мина едва седмица, а вече се чувствам друг човек.
Здравей, Джордан. - Звучиш добре.
Не ви смущавам с гей гаджето ти съквартирант, нали?
Не, нямам съквартирант. Стаите са единични.
Подай си носа навън, пич. Забий някоя мацка. Действаш ли?
Има едно момиче, но й нямам номера и дори не знам как се казва.
Бях в компанията на една много секси лесбийка.
Страшен удар! - Момент, братле. Извинявай, майка ми е.
Обажда ли ти се? - Да, обажда ми се.
Ще ти звънна по-късно. - Добре.
Здравей, мамо. - Здравей. Получи ли сладките?
Да, дойдоха по пощата в петък.
Съжалявам, бяха купени.
Купени или не, пак са си сладки.
Самотно ми е без теб. - Съжалявам, че се чувстваш така.
Винаги можеш да се отпишеш. - Не, не мога.
Защо не? - Защото ми харесва тук
и поредната шибана 30-минутна лекция по въпроса няма да ме разубеди.
Това, което мисля ли чух? - Да, но не беше по твой адрес.
Беше просто прилагателно. - На това ли ви учат там?
Да, мамо, на това ни учат в това училище.
Посещаваш ли някоя църква? - Не, още не съм си намерил църква.
Търся си такава с много деен свещеник кукловод.
Престани. Между нас с Кени няма нищо.
Просто ми помага в труден момент.
Не ме интересува дали нещо става или не, мамо. Просто е шантаво.
Той е семеен човек и не е лицензиран терапевт.
Той е пастор, Дони.
Дони? Чуваш ли ме?
Да, просто тук има един тип, облечен като Папата,
който бута горяща пазарска количка.
Училището католическо ли е, Дони?
Не позволявай да ти промият мозъка.
Може ли някой да ми каже каква е разликата между архетип и стереотип?
Стереотипът е архетип без усет за мода.
Стига. Дайте ми примери. Юри, искаш ли да се включиш?
Пример от митологията ли да ви дам? - Приемам всякакви литературни примери.
Добре, архетип е Емили Дикинсън,
а стереотип е Лиса Симпсън.
Чудесно, Пени. Ти какво ще кажеш, Дон?
Ами, архетип е Толстой.
Стереотип също е Толстой.
Ти пък какво разбираш от руска литература?
Юри, всеки има право на мнение.
Добре, архетип е... нещо тексаско.
Голяма кола, кални гуми, прикрит расист, откърмен като такъв.
Християнин фундаменталист.
Добре, това вече е обидно.
Обърнете внимание, че не отрича нищо. - По-кротко, пич.
Има много тексасци, които не са религиозни.
Бони и Клайд, ZZ Top, Дейвид Кореш.
На практика нищо не съм отрекъл.
Просто ми хареса някой да се посмее на шегите ми за разнообразие.
Тук всеки ден се будиш, изгубен в море от индивидуалности.
Всички тук са толкова самоуверени. Всеки си има стил и лично пространство.
Докато в едно патриархално общество
представата ни за Господ имитира възгледите ни за собствените ни бащи.
Мнения?
Защо любящият Бог се самоопределя като "баща",
при положение че толкова много бащи изоставят децата си?
Това си е маркетингова грешка.
Поощряват те за дето задаваш въпроси, които дори не биха ти хрумнали в Тексас.
Не ми пукаше каква цена ще платя. Просто исках да се впиша.
Затова направих онова, което всеки на мое място би направил.
Напих се.
Обиколих магазините с лесбийка. - Давай.
Не.
Колко си мекичък.
Търсех перфектната кампус организация,
в която да се почувствам като истински член на колежа.
Получих съобщение, че футболният отбор отпада.
Няма интерес. - Към футбола?
Какво има? Самотен ли си? Хоби ли си търсиш?
Човешката дилема трябва да се преодолее.
Трупам кредити.
Жонглиране с огън - няма места. Клуб по шах - няма места.
Техника "Ламаз" за нераждали - няма места.
Има свободни места в "Малайзийски тенис с коктейли".
Топка.
Тенис партньорът ми е в клиника за лечение от зависимости.
Йога за рефлекси, пясъчна йога, гореща йога, йога за двойки - няма места.
Клуба по възстановка на войната във Виетнам си търси ръководител.
Пробвал ли си в "Гражданско неподчинение"?
За кредит ли? - Да.
Добре, влизаме по двойки през интервали от две минути.
Заставаме на пътеките, най-вече до тези близо до касата.
И помнете - ако нещо се обърка, Ремулак 7 ще включи алармата.
Среща на гробището оттатък пътя. Ясно? - Ясно.
Добре, да действаме.
Да ви запозная с програмата ни за лоялни клиенти?
Аз съм просто робот. От франчайза ми казват какво да чета.
Моля, насочете ме към тоалетната. - Ей там е.
Корпорациите ви контролират като тиражират лъжи.
Напуснете магазина. Изчезвайте.
"...парченца тлеещ рай..."
"Мънички космични загадки, отскубнати от звездния небосвод."
Моля за внимание, клиенти на книжарницата, може би сте забелязали
извънземни форми на живот, сновящи из магазина.
Струват ми се безобидни.
"Вие сте безценни мънички загадки от космоса."
Това са просто хлапета, които се веселят.
Ако прекрачат границата обаче, веднага ме уведомете на касата.
Просто... елате и...
Не му обръщайте внимание, корпоративни търтеи.
Превземаме така нареченото ви "хранилище на знания."
Добре... Просто ми дай книгата. Хей! Това е под наем!
Охрана! Охраната да се яви на касата, моля.
Или на средната пътека. Той е там сега.
На средната пътека е. Сега я пресича.
Той е единственият космонавт в отдела за домашни любимци.
Бяга, все едно няма гравитация. Чува ли ме някой?
Това е нашествие на роботи, не на космонавти.
Да. Когато отидох в магазина...
Не те чувам. Дон?
Не очаквах да те видя тук. - В отдел "Градинарство" ли?
Не, в нашествието на роботите... ...в костюм на космонавт.
Глупаво ли изглеждам? - Просто не се вписваш.
А това те прави донякъде сладък. Изобщо знаеш ли защо сме тук?
Да. Против нещо, нали така? - Да, но и в подкрепа на много неща.
Тогава какво правиш в "Градинарство"?
Готварската книга на Анархиста е на пети ред.
Ще се държиш ли прилично или да ти захлупя скафандъра и да те оставя
да умреш на някоя планета?
Извинете, госпожо, ние сме против градинарството - консуматорско е.
Не е вярно! Просто идете в независимата книжарница, посветена на Хоторн.
Не допускайте големите корпорации да ви диктуват какво да четете.
Или пък как да отглеждате домати. Какво?
Добре дошли на работа, господа. Добре ли дремнахте?
Да, разкарайте ги оттук. Заключете вратата след тях.
Да... Да му се не... Хей, върни се!
Ето. Искате ли?
Искам да кажа, какъв е смисълът от всичко това?
Има ли още живи хора, които го помнят?
Благодаря.
Защо носиш едни и същи дрехи всеки ден? - Не е вярно.
В знак на протест. - Млъквай!
От една година не си е купувала дрехи. - Какво са ти виновни дрехите?
Ти не разбираш, Дон. - Разбирам, че изразява несъгласие.
Хубаво, забавлявай се. - Така и ще направя.
Хей, Куин, почакай.
Пич, подай ми бутилката. Нищо не е останало.
Стига, наполовина пълна е. - Наполовина празна е. Така я виждам...
Какво е това?! - Какво, по дя...
Не е смешно! - Съжалявам.
Защо искаш да направиш нещо, Дон?
Не знам. Защото мацките май така се връзват.
Познаваш ли починали хора? - Лично - не.
Родителите ти са живи и здрави? - Живи, ама не са съвсем наред.
Разведени ли са? - Че то има ли други?
Разкажи ми. Хайде.
Мама се разболя. Причуват й се разби неща.
Вижда несъществуващи хора.
Наистина ли ти се слуша?
Започна, когато бях на седем.
Мислеше си, че ЦРУ са по петите й, защото има връзка с Кенеди.
Може и да е било истина. - Я, сметни.
Искаш ли да ти кажа кой е любимият ми спомен с мама?
Ама няма да се смееш.
Прекарвахме по около половин час
ровейки си из косите в търсене на микрофони.
Същата година й поставиха диагноза,
но аз въпреки това исках да вярвам, че имам микрофони в косата,
защото ако беше истина, щях да мога да следя мама.
Съжалявам, Пени. Сериозно. Искрено съжалявам.
Тя твърди, че не е знаела какво има в бутилката,
но се кълна, че имаше вкус на Red Bull.
Всъщност, каквото и да беше, ми се отрази много добре.
Благодаря, че ме изпрати. - Няма за какво. Пак заповядай.
Аз май ще откарам до сутринта. - Хубаво. Оттук мога и сама.
Добре. Хубаво общежитие. Извинявай.
Време е за сън, Дон.
Хей, провежда се тест... Едно, две...
Добре. Лека нощ, Дон. - Проверявах за микрофони.
Да ти помогна с кутията? - Няма нужда. Благодаря.
Спокойно. Ще я рециклирам. - Казах, че ще се оправя, Дон.
Пени... Съжалявам.
По принцип не съм такъв.
Ами... добре.
Ще се видим в час утре.
Различна война, същата история. Доказваме се пред боговете.
На теб все Господ ти е виновен. - Всъщност имах предвид републиканците,
но предполагам ще настояваш, че те са Божия грешка.
Какво мислят останалите? Войската на Ахил напразно ли загива?
Не е напразно. Сражават се за слава, за семействата си, за своята култура.
Стига. Това е междукултурна война.
Войната избухва заради гордостта на Ахил. Боговете я благославят,
а митологията подклажда още повече всеобщото нещастие.
Защо постоянно отричаш всички религиозни пориви?
Възпитан съм като агностик,
но се възхищавам на всяка религия, която има куража да търси Бог.
Значи Кръстоносците са били големи куражлии.
Нищо не знаеш.
Дядо ми Топов е убит за дето е изнесъл икона от Русия
и се е опитал да съхрани определен начин на живот.
Дон, непривично тих си. Какво мислиш?
Мисля, че ако не опираше до религията,
дядо Топов можеше и да оживее.
Между другото, не религията е убила дядото на Юри, а Сталин.
Нищо лично, Милър. Просто е зубърка.
Мнозина са й се пробвали и никой не е успял.
Има нещо у нея. - И съквартирантът ми мислеше същото.
Беше стипендиант по програмата "Родос", "висок" велосипедист,
приличаше на Джеф Бъкли и пак не успя, така че успех.
"Висок" велосипедист ли?
Приятелю, клубът на "високите" велосипедисти в колежа "Рийд"
е върхът в пирамидата на престижа.
Все едно си капитан на тенис отбора.
Мамо, виж.
Тези по колко са?
15. - Мамо!
Спрете мечока!
Какво правиш, бе?
Стига, бе човек!
Какво съм направил?
Съществува ли Бог?
Това буквално е най-добрата вода, която някога си пил.
Тази бутилка не е рециклирана, но това е хубаво,
защото рециклираните бутилки всъщност са мръсна пластмаса.
Невероятна е. Бутилирана е направо на извора. Не пия почти нищо друго.
Вземете си всички по една. Безплатни са. Весела Коледа!
Мястото в Хималаите, където са я открили,
е било забравено през последните 300 години.
Здравей! Може ли да поговорим?
Изглежда по-лесно отдолу. - Да, всъщност омаловажаваме паяците.
Извинявай. - Добре ли си?
Един мечок ми открадна колелото на битака.
Ужас. Не знаех, че мечките карат колела.
Карат - на битака.
Купих ти предколеден подарък.
Не е нещо особено.
Празнуваш Коледа? - Да, особено сантиментален съм.
Онази вечер на гробището ръцете ти бяха студени.
Пък и знам, че тази година не си купуваш дрехи.
Много мило. Благодаря, Дон.
Весела Коледа! Давай. Гълтай. - Много е хубаво.
Нали? - Да.
Какво ще правиш този уикенд? - Ще уча. Ти?
Глътнете щастието!
Трябва да...
Дон, стъпвай по стената и се отпусни назад.
Нали каза, че имаш опит. - Да - със стената в увеселителния парк.
Даже имам карта в портфейла. Май ще ми падне лепилото.
Тори до Еймъс. - Кажи Тори.
Чуваш ли сирените? - Да. Какво става там?
Май трябва да побързате.
Доналд Милър.
Може и да се съглася със сантименталния ти протест.
Принципно дори мога да приема активизма ви,
но колежът се разграничава от съсипването на чужда собственост,
независимо от благородната кауза.
Хора, вижте.
"Аквалайк: гълтате козя пикня!"
Май си заслужихте обяда.
Тази сутрин ми се обади агентът на "Аквалайк".
Решили са, че част от продажбата не си заслужава.
Реч! Реч!
Хайде. Давай.
Снощи за първи път бях в "голямата къща".
Няма да пусна обичайната шега
за това кой ме е приобщил към женското им общество.
Там, откъдето съм, вършим дивотии просто за кеф,
но снощи за първи път усетих,
че онова, което върша има смисъл.
Така че благодаря, че ни платихте гаранциите.
Искам да изкажа специални благодарности на нашата организаторка Пени.
Благодаря.
Ето къде си била.
Търсех те. - Здравей.
Изпусна момента, в който ти благодарих.
Изпуснала съм речта ти?
Пени! Какво ти става?
Арестуваха ни.
Добре, де. Може би ми харесва да съм център на вниманието.
А може би просто искаш да се чувстваш по-добре от останалите.
Хубав чадър! - Това пък защо беше?
Хората в Портланд не използват чадъри. - Ама че тъпо!
Пени, сърдиш ли се?
Сериозно ли мислиш, че правя всичко това, за да се правя на важна?
Не. В смисъл... Толкова си добра, че...
Просто понякога в твое присъствие другите се чувстват като нищожества.
Това е.
Ако се опитваш да ме прелъстиш, не ти се получава.
Ще поработя по въпроса през коледната ваканция.
Кога се прибираш у дома? - Мисля да остана тук
докато домът ми отдалечи сякаш на милион мили.
А ти? - Обмислям едно малко пътуване.
До къде? - Индия.
Държавата ли?
Да. Баща ми ме попита какво искам за Коледа,
а аз винаги съм искала да отида там.
Ще саботираш водопровода на "Аквалайк"?
Всъщност ще работя в лагер за бежанци.
Съжалявам, ако това те кара да се чувстваш като нищожество.
Приятна Коледа, Дон.
Ще помисля върху онова, което каза.
Пени, искаш ли чадъра? - Не.
Имате ново съобщение:
Дони, знам, че си далече,
но досега не сме се разделяли за празниците.
Дори не искам да си представям Коледа без теб.
Моля те, обади ми се като чуеш това.
Съобщението беше изтрито.
90 минути до Коледа, приятел.
Може би това ще ми повдигне настроението.
Джордан? - Весела Коледа, пич.
Изглеждаш добре. - Нося бира.
Така ли?
Четох в интернет, че нещо в пуйката не е съвместимо с тютюна.
Почнал си да пушиш? - Не, спрях да дъвча.
Помниш номера, който направих в последния ти работен ден?
Да.
Няколко месеца по-късно в Австралия имало младежка сбирка.
Или беше в Австрия... нещо за Папата, баптисти, католици, епископалци.
Трябвали им 100 000 чашки за литургията.
Познай какво имало в една от тях. - Изключено!
Някаква монахиня се натровила докато отпивала от Христовата кръв
от чаша с изплют тютюн. - Да, бе!
Разбира се, обърнали се към магазина. Шефът побеснял.
Щял да пререже гърлата на всички. Взели им ДНК проби.
Тогава си признах. - Уволниха ли те?
Естествено! Най-хубавото нещо, което ми се е случвало някога.
Следващата неделя отидох на литургия за първи път откакто бях дете.
Реших, че дължа услуга на папата.
Добре, не се смей, но когато отидох на службата,
все едно Исус ми шепнеше от чашката.
Сериозно? - Кълна се, чувах го.
Казваше ми същото като мама: "Не сери там, където ядеш."
Както и да е, разбрах, че монахинята, дето се е натровила,
живее в Канада и е директор на дом за олигофрени.
Само дето не би трябвало да ги наричам така.
Не се смей! Усещах, че Бог иска да оправя нещата.
Обадих й се и след като си поговорихме 10 минути,
тя каза, че трябва да ида там.
Така че заминавам за Канада да помагам на олигофрени.
Стига, де. Нали си падаш по тия работи?
Весела Коледа, пич! Има ли му нещо?
Какво ще кажеш да идем на литургия в някоя църква да почетем Исус Младенеца?
Не съм облечен подходящо. - Стига. Това не е като твоята църква.
Дори пасторът не носи вратовръзка. - Не, не ме вълнува.
Защото не е баптистка църква ли?
Добре ли си, здравеняко? - Кога, каза, че отиваш в Канада?
Няма да е преди февруари. Спестил съм малко пари.
Мислех си да похарча малко тук. Предположих, че мога да спя на пода.
Братле...
С удоволствие бих те пуснал, но съквартирантът ми ще се прибере рано.
Няма проблем.
Мислех си, че може и по-рано да тръгна.
Имат едни колибки, където доброволците се усамотяват за три дни.
Леле! Не мога да млъкна и за пет минути. Май трябва да се поупражнявам малко.
Още ми имаш номера на мобилния, нали? Няколко пъти се опитвах да ти се обадя.
Ами, много ми беше натоварено в колежа. - Ясно.
Е, май ще ида да поздравя Исус за рождение му ден.
Хайде. - Чао.
Беше ми приятно, човече.
И на мен. Благодаря, че дойде, Джордан.
Весела Коледа!
Конфликт
Мобилната сергия за скапана литература пак е тук! Добре дошли отново, колеги!
Пак е време да дарите книгите, получени като коледни подаръци,
които никога няма да прочетете.
Знаете, че родителите ви ги подаряват, само защото са лесни за опаковане.
Удостоете ги със заслужена смърт! Избавете ги от мъките.
Дайте ми тия напластени, лошо изписани, листове, мечтаещи да бъдат дървета!
Милър, нещо не си в час.
Така ли? Малко попрекалих с бирата.
Как мина коледната ваканция? - Не празнувам Коледа.
Какво ще правиш после? - Ще изтрезнявам след празниците.
Имам един малък проект, за който може да ми помогнеш.
Става ли? - Какво?
Довери ми се. Става въпрос за нещо наистина голямо.
Голямо колкото Тексас!
Какво по дяволите?
Лорин? - Тя е хетеро.
Какво? - Куин е хетеро.
Дори не е пробвала с жена.
Знам, че си обещах да си дам 6 месеца,
за да видя дали тя ще покаже някакви признаци.
Хванах я да чете книга на Ананис Нин в университетската книжарница.
Помислих, че е гей. Ти нямаше ли да си го помислиш?
Казах ти, че задникът й не е достатъчно голям.
Стига, Дон. Сериозно говоря. Влюбена съм в нея.
Може ли довечера да остана тук?
Ще ми пуснеш ли? - Не.
Тогава изчезвай.
Стига. Сети се за времето, когато си имала бисексуални пориви.
Сети се времето, когато си бил възпитан.
Просто не разбирам какво толкова ви харесват момичетата.
Вдигате тежко? Голяма работа!
Толкова тежести ли има, които трябва да се вдигат?
Чувал съм, че пенисът бил важен за размножаването.
Гениталиите се превъзнасят излишно. - Както и Ананис Нин.
Да.
Съжалявам, Лорин.
Човече, много е гадно. - Знам.
Готов ли си? - Какво?
Стига, де. Не и ти.
Прехвърляне на гимназисти. - Какво правиш?
Пречиствам кампуса от пошли догми,
но и за секунда не съм си помислял, че ще имаш нужда от помощта ми.
Знаеше ли, че племената от Каменната ера в Нова Гвинея нямат мобилни телефони,
защото никога не са отглеждали пшеница. - Нищо не разбрах.
Сега вече знаеш. - Хей, тези неща струват пари.
Аз съм Папата, човече. Аз съм гласът Господен.
И Бог иска от теб да гориш книги?
Бог не съществува. Това е доказателството.
Дали един любящ Бог би допуснал това да се случи?
Не мисля така. - Това ми беше подарък за завършването.
Всъщност кой те провъзгласи за Папа? - Миналогодишният Папа на "Рен Феър".
Нищо ли не си чувал за тоя фестивал?
Голям купон цял уикенд след сесията в края на учебната година.
Секс, наркотици и голи елфи.
Първата задача на новоизбрания Папа е да изслуша изповедите на купонджиите,
така че отиваш в кабинката и всички се изреждат да изповядват греховете си.
Изповядват се на теб? - Цяла нощ.
Първоначално мислех: "Ще бъде супер."
Ще чуя всяка извратена секс история оттук до Сиатъл.
И чух много такива истории...
Но имаше и едно тъжно копеле.
Разказа ми как, като бил малък, пасторът го водел в стаичката си
и точно под разпятието любезният отец го оправял.
Беше тежко. Тогава се замислих.
Трябва да направя нещо, за да помогна на тези хора.
Расото е у мен. Също и папската корона. Аз съм Папата.
Трябва да използвам властта си за добрини.
Така ми хрумна тази идея. Карам хората в кабинката да ми разкажат:
"Как те е прекарал Господ?"
Може и да е заради наркотиците,
но разбрах колко много хората се страхуват от някакъв Бог,
който дори не съществува.
Не пипай тези албуми. Недей!
Знаеш ли, утре милиони хора ще се стекат към църквите,
молейки се милият им Бог да не ги гори във вечния ад.
И според теб изгарянето на книги ще помогне?
Няма да изгарям нещо ценно.
Във всяка църква има прикрити гадове.
Усмихват се, ръкуват се с теб, а ти спокойно си пиеш сока.
Те искат да ни управляват, Дони. Те са като талибани по време на обучение
и ние трябва да ги спрем преди да са превзели всичките ни ресурси.
Уличен театър. Граждански бунт. Разбираш ли какво ти говоря?
Не искам да те плаша, но в леглото ти има лесбийка.
Човече, искам бира. - Обуй се, Милър.
Планирал съм нещо много по-сериозно от случката ви с билборда.
Ще е дори по-яко отколкото, когато момчешкият клуб
облицова къщата на декана в тоалетна хартия.
Искаш да правим граждански бунт в 4 сутринта?
Не те е страх от високо, нали?
Какво е това, тате? - Балон.
Един засмян балон.
"Не позволявайте на тези хора да се раз-мно-жа-ват."
Точно така, Софи.
Здравей! Кога се върна от Индия?
Ти ли беше? Презерватива върху камбанарията?
Да не носиш микрофон? - Отговори на въпроса.
Значи си го видяла. - Ходя на църква там, Дон.
Какво? - Чу ме.
Не сме сторили нищо непоправимо.
Едно шестгодишно дете ме питаше защо има чувал върху кръста.
Предполага се, че символизира... - Презерватив върху камбанарията?
"Не позволявайте на тези хора да се размножават"?
Беше просто шега. - Какво знаеш ти за тези хора?
Голяма работа, бе!
Хората могат да правят каквото си искат и да вярват в каквото си искат.
Беше просто шега.
Съжалявам, ясно? Дори не подозирах, че ходиш на църква.
Ти май наистина вярваш в тия неща, а?
Не се заяждай! - Не го правя.
Просто ми се струва малко примитивно все още да си...
Християнка? - Ами, да.
Не съм се родила такава, Дон. Прочетох Библията в курса
по литература миналата година и се оказа, че Исус ми харесва.
И то много.
Някой знае ли? - Ще ме издадеш ли?
Знаеш ли какво? Тръгвам си. - Хей, Пени!
Как беше в Индия? - Преобърна ми живота.
Имаш ли снимки? - Ще правя презентация в неделя вечер.
Ще дойда. Прощаваш ли ми за камбанарията?
Не става въпрос за мен, Дон.
Дори не осъзнаваш какво си направил, защото не познаваш хората,
които си засегнал. - Може да се срещна с тях.
Не те карам да го правиш. - Не, аз го предлагам.
Искам да го направя.
Добре. Следващата неделя в 10.30.
Здравей, мамо.
Здравей, Дон. Удобно ли е? - Не съвсем.
Отивам на църква, колкото и да не е за вярване.
Дон, имам сериозна новина... - Задръж така.
Дон, на високоговорител ли си ме пуснал?
Хей, на високоговорител ли съм? - Няма проблем, мамо. Няма никой.
Дон, може ли да изключиш високоговорителя, ако обичаш?
Добре, ще го изключа.
Какво има? - Дон, имам сериозна новина.
Ще говоря направо.
Бременна съм.
Бременна съм и детето е от Кени.
О, Боже!
Беше грешка. - Какво?
Лицемерка! Кучка! - Сгрешихме.
Сега ще ти дам Кени.
Здравей, братле.
Дай ми я пак. - Слушай, наясно съм как се чувстваш.
Не, Кени, изобщо не знаеш как се чувствам.
И знаеш ли защо? Защото си задник! Ти си един скапан изрод кукловод!
Виждам, че колежът се отразява добре на речника ти.
"ГЪЗопровод"
Можем да научим много за духовния живот
от един термин, използван в звукозаписа, наречен "фонов шум".
Шумовият фон е съвкупността от всички шумове, налични в средата...
Този шум трябва да се отстрани, за да може да се чуе каквото и да било.
Това понятие е от особено значение,
когато става въпрос за живота на духа.
Трябва да намерим убежище от често оглушителния шум на живота,
за да чуем спокойния, тих глас Господен.
Младежо, да ви помогна? - Да. Искам да върна някои неща.
Добре, готов ли си? Мятай напред.
Така, хубаво заметни.
Съществува ли Господ?
Здравейте.
Милър! Паркирай тоя таралясник. След малко започва.
Не мога да си намеря място.
Минава 6. Давам ти благословията си да паркираш тук.
Добре, хубаво.
Вземете Библията. Моля ви.
Не че книгата е противоречива. Това изобщо не е книга.
Това е сборник с писания, събирани в продължение на девет века,
които, разглеждани като съвкупност,
представят толкова безнадеждно окаян мироглед,
че лесно се разбира защо толкова много библейски последователи
в различни етапи от история са се избивали взаимно заради тълкуванията й.
Много бежански семейства стават дребни фермери,
живеещи в изоставени и често обречени къщи и бараки.
Те преживяват година за година от онова, което са отгледали сами.
Г-н Ларкин е наложил научния метод като свой библейски канон,
но въпреки това чрез този метод той пак не може да докаже,
че изгревът е по-красив от... камилската фъшкия, примерно.
Или, че музиката е по-смислена от шума.
Той разсъждава дали обичта към собственото му семейство не е заблуда.
В химическата реакция, наречена обич, няма нищо заблуждаващо.
Тя кара животинските видове да се съвокупляват
и така се запазва социалната структура, нищо повече.
Вярващият има логично обяснение
защо хората се нуждаят от нещо повече от това да оцелеят.
Копнеем за любов и справедливост,
красота и непреходност,
защото тези ценности ни подтикват да разгадаем произхода си.
Добре, да чуем друг въпрос. - Г-н Ларкин, любопитно ми е...
Всъщност нека е господинът до Папата, моля.
Г-н Ларкин, в книгата си говорите
за усещане за страхопочитание и благоговение,
когато срещата красотата на природата и необятностите на вселената.
По този повод някога хрумвало ли ви е, че може да има Бог?
Не. Категорично не.
Тогава къде откриваме смисъла? - Смисъла ли?
Вселената не ни дължи смисъл, синко.
Ако търсиш смисъл, предлагам да го потърсиш в речника.
Ясно. Благодаря.
През последния ден, когато се сбогувах със семейството,
те вече ме чакаха.
Малката Рийна дойде при мен с широка усмивка
и ми подари яйце, което кокошката й беше снесла.
Знаех, че имат само това.
Така че, когато се сетите за Кашмир,
това е лицето, което бих искала да запомните.
Има ли въпроси?
Лорин.
Нищетата и страданията в тази част на света са затрогващи.
Не знам как се понася това. - Това въпрос ли е, Лорин?
Не искам да навлизам в личното ти пространство,
но знам, че си вярваща и...
Не се ли замисляш защо Господ не прави нищо по въпроса?
Вижте, не искам да ви се правя на Майка Тереза,
но тя е вярвала, че духовната бедност на Запада
е много по-смазваща от физическата бедност, която е видяла в Индия.
Знам само, че когато аз бях там,
далече от шума и изкушенията, не съм се чувствала по-близо до Бог.
Не мога да го обясня. Просто искам да се върна.
Благодаря.
Дон?
Там ли си? Дон?
Къде беше тази вечер? - Какво правиш с телефона ми?
Оправих го със сешоара си. Не трябва да затваряш на майка си.
Нали не си говорила с нея? - Поговорихме... малко.
Тя се нуждае от теб, Дон. - Не се бъркай, Пени.
Дон! Дон, почакай!
Дон, допуснала е грешка. - Не. Грешка е да набереш грешен номер.
Да забременееш от женен мъж вече те прави мръсница.
Говориш за майка си.
Да. Мисля, че я познавам малко по-добре от теб.
Какво друго ти каза? - Не кой знае колко.
Наистина ли си бил помощник на пастора на децата?
Разкарай се от мен!
Защо се опитваш да прикриеш същността си?
Защото приключих с тия откачалки. - Какви откачалки? Като мен ли?
Няма да разбереш. - Защо не?
Защото майка ти не спи с пастора на децата.
Не. Майка ми кръстосва улиците един Бог знае къде и прави секс с Кенеди.
Поне си има оправдание. - А какво е моето оправдание?
Спрях да я посещавам, когато бях в гимназията, защото се срамувах.
Сега не знам къде е.
Не знаех. - Да, не знаеш много неща за много хора.
Хората правят грешки. Човешко е.
Всички си имаме недостатъци. Аз изоставих майка си.
Говори с нея.
Искам да остана сам.
Ще го взема.
Не гледай оксижена.
Ако започнеш да отблъскваш хората, в крайна сметка ще останеш сам...
С мислите си, с демоните си и шума от собственото си дишане.
Но ако ще преживяваш криза на личността,
едва ли има по-депресиращо място от Портланд през зимата.
Този град е призрак.
Облаците те захлупват презглава като одеяло.
Учебната година сякаш никога няма да свърши.
И лесно избягваш хората, които искаш да избегнеш.
До края на лятната сесия
вече си толкова изтощен от преследване на знания,
че всеки признак на живот,
дори и изкуствен,
си заслужава усилието.
Фестивалът Рен
Почти стигнахме. Лорин!
Намерих я докато лаеше на едно дърво. Май се е обезводнила.
Да я сложим на легло.
Хей, Милър, ела да помогнеш малко.
Здравей. - Здравей.
Благодаря, че отговаряш на имейлите ми. - Съжалявам. Беше ми напрегнато в колежа.
Да, миналия месец ми обеща, че ще ми помогнеш с това.
Гледката на кръв не ми понася. Нито пък това.
Милър.
Ще се включиш ли? - Времето ще покаже.
Значи това е първият ти колежански фестивал?
Как ти се струва? - Храната е добра.
И още как.
Ще ти липсва ли папската корона? - Ами, шантаво е.
Когато те видят да идваш, сякаш... им даваш надежда.
Върви се покай, синко.
Ако Господ е мъртъв, какъв е смисълът?
Защото хората имат нужда от тия глупости и винаги ще е така.
Хората с железни топки никога не се жалват на Бог.
В смисъл, че са виждали бездната и знаят за какво иде реч.
Няма кой да ти се притече на помощ.
Ти откъде знаеш? - Просто знам някои неща, Милър.
Момчето от изповедалнята миналата година,
с което е блудствал пасторът...
Какво за него?
Нищо.
За голямото нищо.
Какво е това? - Сервира се с курабийките.
Хайде да се развихрим!
Въздухът тегне в очакване
докато притихналата тълпа очаква решението.
Папата подбра кандидатите.
Подгответе се за коронясването на новия Папа!
Нека кандидатите се подредят отпред.
Ура! Ура!
Играта ще загрубее.
Папата обмисля варианта руснакът да му е наследник.
Но, не - няма да е руснакът!
Тогава кой ще бъде?
Младият суетен принц?
Няма да е той, приятели!
Дали парцаливата червенокоска ще е новият Папа?
Няма. Остана само заекът.
Подгответе се за коронацията на новия Папа!
Не! И заекът беше отхвърлен.
Това е прецедент! Кой ли ще е?
Кой сред нас ще бъде новият Папа?
Папата си е харесал тексасеца. Що за лудост е това?
Така го усещам, Милър.
Папата сваля короната си.
Не аплодирайте все още. Може и да се разколебае.
Новият Папа е избран! Граждани на "Рийд", имаме нов Папа!
Да!
Нека започне покръстването на езичниците!
Подготви се... да целунеш Девицата.
Девицата! Девицата!
Верующи поданици на "Рийд", приветствайте новия си Папа!
Папата падна! Папата падна!
Кулминация. Господ да ми е на помощ!
Достигнах върха.
Ехо! Ехо?
Има ли някой? Затворен съм... в това нещо!
Ехо! Помощ!
Ехо! Извадете ме оттук!
Дръж се. - Не! Затворен съм тук!
Моля ви, измъкнете ме!
Мисля, че ще се наложи са те търкалям. - Добре, не ми пука. Давай!
Добре, готов ли си? - Да! Просто направи нещо.
Опитай пак!
Добре ли си?
Всичко е наред. Дай ръка.
И тате има такава рокля.
Да не си забравиш короната.
Точно така, Софи.
Когато се развидели над Ехо Парк,
близо до центъра на Лос Анджелис, местните хора започват да...
Водещите новини:
Правителството го определи като най-смъртоносното земетресение
в историята на Индия
като най-жестоко е пострадал Кашмир,
където местните власти потвърдиха смъртта на поне 16 000 души -
бройка, която се опасяват, че може да се удвои,
тъй като бежанските лагери в района
ще се сблъскат с недостиг на вода, храна и лекарства.
Пени.
Пени?
Замина. Отиде в Индия. - Кога?
Снощи, след като съобщиха за земетресението.
Пич, тя те търсеше.
Ще пера, така че, ако искаш...
Да.
Ще ги пусна на програмата за фини материи.
Благодаря.
Не гледай. - Не се ласкай толкова.
Не гледай.
Това бухали ли са? - Пингвини.
Казах ти да не гледаш. - Извинявай.
Понякога трябва да видиш как някой обича нещо
преди ти самият да го обикнеш.
Пени обича Исус. Баща ми обича джаз.
Каза ми, че джазът е като живота, защото никога не се разплита.
Даде ми колекцията си от плочи като доказателство.
Само дето слушам тези плочи отново и отново
и винаги щом си пусна "Любовта е над всичко" на Колтрейн,
се убеждавам, че баща ми не е прав.
Чувам развръзката.
Развръзката - последният елемент от разказа.
Знам, че не всеки чува вселената така, но ако Пени все пак е права?
Ами ако Господ се опитва да композира нещо?
Ами ако всичките звезди са музикални ноти,
реещи се в синевата като джаз?
Здравей, мамо. - Дон, ти ли си?
Радвам се, че се обаждаш, мамо. Как си?
Някои от вас са изминали дълъг път дотук -
имам предвид географията на сърцето.
Само че онова, което търсите, е по-голямо от която и да е църква,
така че това е моментът в службата, когато ние отстъпваме,
за да говорите с Господ директно.
И дано чуете как и Той ви говори.
Мислех, че си в Кашмир.
Стигнах до Лос Анджелис и посолството спря издаването на визи.
Обади ли се на майка си? - Каза ми да те прегърна.
Амин.
Нека мирът Господен бъде винаги с вас. - Също и с вас.
Насам, Ваше Високопреосвещенство.
Изглеждаш относително трезвен. - Ами, знаеш как е.
Сложи си атрибутите.
Сладко. Добре, седни.
Както повелява традицията, аз ще се изповядам пръв.
Та да видим.
Откраднах един презерватив от портфейла на Девицата
снощи докато беше припаднал. Предположих, че няма да го ползва, та...
Сега ли трябва да ти кажа, че греховете ти са опростени?
Аха. Сигурен ли си, че искаш да се захванеш с това?
Ще ми бъде тежко. Ти беше много обичан Папа.
Подмазвач! Е, оставям те на паството.
С някои колеги заминаваме за Гранд Каньон сутринта
за кратка лятна екскурзия, така че няма да се видим.
Приятно прекарване. Поздравления за завършването.
Ами, да - девет добре прекарани години.
Забравих да те питам нещо.
Би ли се върнал за малко?
Искам да кажа... съжалявам.
За какво съжаляваш?
Съжалявам за онова, което може би ти се е случило, когато си бил малък.
Онова с пастора.
Не знам. Просто съжалявам.
Нямам представа за какво говориш. - Може ли просто да останеш за малко?
Има много неща, които не знаеш за мен.
Произлизам от едно общество, което вярва в Бог и Исус и всичко останало.
Дойдох тук, за да избягам от вярата, защото се срамувах от нея.
Е, свършил си страхотна работа. Гордея се с теб.
Само дето се оказа, че не просто ме е срам от странната ми църква
или от политическите й виждания, или от лицемерите.
Срам ме е от Исус.
Сега нещо шантаво ли кажеш? - Май да.
Но именно в това е смисълът.
Срам ме е от Исус, защото искам да ме харесвате.
Искам да си мислите, че съм умен, изтънчен или нещо от сорта.
Държа се все едно Исус е тъпакът, седнал сам в кафенето,
а аз се преструвам, че не ми е приятел.
Милър, и двамата сме уморени.
Сега ти си Папата. Подходи както искаш.
Не това имам предвид. Говоря ти като човек.
И двамата с теб мразим онези хора, които мислят,
че могат да правят каквото си искат, защото Бог ги закриля, нали така?
Е, извинявам се, защото съм същият като тях.
Всички тия неща в Библията за раздаване на храна за бедните...
Никога не съм го правил.
Бог ни казва да обичаме всички, а аз мразех разни хора.
Семейството си, разни хора от моя град, с които не съм съгласен,
с пасторите идиоти.
Мразех ги, защото ми се струваше, че ме правят на глупак.
През цялата учебна година тук се мъчех да погреба Господ.
Но не мога. Той постоянно ме следва.
Признавам ти, че ми омръзна да бъда лицемер и страхливец.
Искам да ми простиш.
Прощаваш ли ми?
Не знам за какво да ти простя.
Прощаваш ли ми, че поругах Господ?
Той не е като мен. Той не се бои и не е страхливец.
Той не е лицемер и не е като оня извратен пастор,
който те е изнасилил като малък.
Отдавна трябваше да ти кажа всичко това.
Прощаваш ли ми?
Да.
Прощавам ти.
Милър, онова, което правиш, е хубаво.
Все отнякъде трябва да започна.
Знаеш ли, ако се отнесеш по същия начин
към всички на опашката отвън, те чака дълга нощ.
Да, големи извинения ще паднат.
Май ще започна с "Кръстоносците". - Добре.
После ще мина към "Външно министерство".
Добре. Ще ти отнеме известно време.
Наистина ли вярваш във всичко това?
Мисля, че...
Да.
В такъв случай...
Dominus vobiscum ("Нека Бог бъде с теб.")
Ти си пич.
Хей, хора, влизайте вътре.
Хайде, сигурен съм, че имате какво да изповядате.
Всички на опашката - светци и грешници.
Има си ред, човече.
Искам да призная нещо.
Твоето... - Почакай.
Нека аз първо.
Превод: n.Eva.Iva